PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
13. DÍL
Bože, vyděsilas mě.
Proč spíš tady?
Počkej, chrápala jsem?
Ty taky chrápeš?
Víš, kolikrát jsem málem spadl z postele?
Nemůžu být v posteli ani s Čae-in, protože se strkáme.
Nech si zdát o tom, že tu ještě budeš spát.
- Budu, když budu chtít. - Ne. To rozhodně nebudeš.
Konec diskuze.
Tak to uděláme takhle.
- Tak. - Co děláš?
- Hej, co je to? Co děláš? - Zůstaň.
Takhle.
Můžeme být v těsném objetí a spát, takže se ani nehnu.
Dobře, pojďme spát.
Páni, vážně?
- Ale ne. - Drž mě.
To bolelo.
- V pohodě? - Ano.
Vlastně ne. Nejsem.
Chtěla jsem, abys mi pomohla s knedlíčky, ne je jen jedla.
Možná bych měla žít s tátou.
Kde je Čong-in?
Včera nepřišla domů.
- Ahoj, Seo-in. - Ahoj.
Kde spala?
U Jong-ču.
Zavolej Jong-ču.
Mami.
Je to jen...
Moje dcera včera nepřišla domů. Nemůžu se ptát?
Ahoj, tohle by mělo stačit.
Zlobíš se na mě, protože jsem spala u Či-ha?
Vypadáš naštvaná.
Jede sem Gi-seok.
Lhala jsem mu, že mi není dobře,
ale trval na tom, že to nebude na dlouho.
Proč je tak tvrdohlavý?
Promiň. Postarám se o to.
Počkáš na něj venku a ohlásíš, že jsi spala s Či-hem?
Mohla bych.
Kluk, na kterého koukal spatra, mu vzal něco, co bylo jeho.
Určitě je rozzuřený.
- Copak jsem věc? - Myslíš, že to je o lásce?
Chce tě zpátky, protože jsi byla jeho.
Víš, z čeho mám obavy?
Ať je Gi-seokova strategie trapná nebo ne,
co když nakonec vyjde?
Věřím v tebe.
Většina lidí ale nebude váš vztah schvalovat.
Je snad Či-ho nebezpečný?
Bude skvělým cílem pro pomluvy.
Jsi pro ně jen někdo, kdo podvedl
svého slušného přítele.
I když mě budou urážet, budu ráda,
že jsem poznala Či-ha.
Ahoj.
Jong-ču se s tebou nesetká.
A řeknu svým rodičům o Či-hovi.
Prosím?
Nechtěl jsi to?
Snažíš se mě dusit tím, že chodíš po jednom za mými kamarády.
Tvoje strategie funguje. Šílím z ní.
Radši bych to řekla všem, ať je to za námi.
Tohle mě fakt vytáčí.
I mně už dochází trpělivost.
Jestli to teď skončíš,
zapomenu na to, dobře?
Netvař se, že sis najednou uvědomil, že jsi hrozně zamilovaný.
Jen nechceš přijmout, že se s tebou rozcházím.
Buď upřímný, prosím.
Ano, máš pravdu.
Je spousta důvodů, proč si nemůžu pomoct a musím to dělat.
Dělej si, co chceš. Já udělám to samé.
Křičela na tebe Jong-ču?
Neměla všechny přísady.
Vzdávám to.
Chtěla jsem být jako ty, ale nedokážu to.
Já už nemůžu.
Co se děje?
Jsem tak naštvaná.
Kvůli tobě jsem se držela zpátky.
Proč musím být trpělivá? Copak jsme spáchali zločin?
Řeknu jim všechno. Tohle nemůže dělat.
Kdo to nemůže dělat?
Gi-seok?
Změní to něco, když to řekneš rodičům?
Ne.
Ale i tak...
Jen to pro tebe bude těžší. On se nezmění.
Ahoj, mami.
Volala jsem, aby sis nedělala starosti. Ale pak jsem nestíhala.
Spala jsem u Jong-ču.
Ne, nepila jsem.
Ne, jen jsme kecaly.
Vážně.
Nikdy by mi nevolala jen tak.
Opravdu je u Jong-ču?
Můžeš tam jít a podívat se.
Proč jsi protivná?
Mám svoje problémy.
Protože nemáš co dělat?
Opravdu ti o tom klukovi Čong-in nic neřekla?
Potkala jsem ho jednou.
Potkalas ho?
Je jejich vztah natolik vážný, že ti ho chtěla představit?
Ne, potkala jsem je náhodou. Jen jsme se pozdravili, to je vše.
Je lékárník a jsou stejně staří. Tos mi řekla.
Ano. A nic víc o něm nevíš, že?
Ne.
Má nějakou chybu, co?
Čong-in ti o něm řekne.
Takže má chybu.
Je to její vztah, měla bys to slyšet od ní.
Jen jí dej trochu času.
Měla bych se na to psychicky připravit?
Je to dost těžké to získat.
- Jen jsem o tom slyšel. - Pracujete pro stát.
Přizpůsobím se vám.
Ano, hodí se mi to kdykoli.
Tak to uděláme. Dobře.
To byl poslanec Čang. Pořád mě otravuje, že se chce sejít.
Jeho nejmladší je teď prý profesorka.
Určitě se tím chce chlubit.
Už mi o tom říkal.
Jeho dcera je asi stejně stará jako můj syn.
Chce mu ji dohodit?
Musím to rozvádět? Očividně ano.
To je skvělé. Pak je toto jako předběžná oslava.
Vezměte nás všechny na dobrou večeři.
Proto jste dnes nepozval pana I?
Máte pravdu, pan I tu dnes není. Vy jste ho nepozvali?
Předpokládal jsem, že přijde s vámi.
Nevadilo by vám, kdybych ho ještě pozval?
Měli jste se nad tím zamyslet. Tohle mě dostává do trapné pozice.
Bože, pochopí to špatně.
Co mám dělat?
Neměl jsem to nechat na vás. Je to moje chyba.
Zavolal jsem mu moc pozdě.
Omlouvám se. To nedorozumění vyřeším.
Pane Parku, jste vždy tak organizovaný a důsledný. Proč zrovna dnes...
Bože, velmi jste mě zklamal.
Neuvěřitelné.
Vrátila jsem se jen proto, abych tě jako manželka nestresovala.
Jak se Seo-in rozhodla?
Co je to za otázku? Je rozhodnutá, že se s ním rozvede.
Tos jí to nemohla
rozmluvit, když jsi s ní byla?
Přemýšlej, proč se tak rozhodla, i když je těhotná.
Jako její rodiče bychom to měli respektovat.
Ohledně Čong-in...
Co s ní?
Čong-in říkala, že má někoho ráda.
Setkám se s ním.
Co tak najednou?
A co Gi-seok, kterého tak zbožňuješ?
Řekla jsi, že rodiče mají respektovat rozhodnutí svých dětí.
JU ČI-HO
KWON GI-SEOK
LÉKÁRNA WOORI
Gi-seoku.
Co tě sem přivádí?
Či-ho není doma?
Musím si s ním o něčem promluvit, ale nemůžu ho zastihnout.
- Ty jsi tu taky. - On tu není.
Kam šel?
Nevíme. Zastavili jsme se tu s Jong-čae,
ale nebyl doma, když jsme přišli. Jen si dáváme smažené kuře.
- Pojď se k nám přidat. - Ne, to je dobrý.
Tak jo. Zatím se mějte, kluci.
- Ahoj. - Ahoj.
Proč jsi ho zval?
Byl jsem zmatený.
Čím?
Co tě tak zmátlo?
Co chce řešit s Či-hem?
- Určitě přišel hledat Čong-in. - To ne.
Proč by sem jinak chodil?
Musí mu být tak trapně, že jsme ho tu viděli.
Myslíš?
Proč si Čong-in vůbec ten prsten vzala?
Gi-seok si asi myslí, že přijala nabídku k sňatku.
Ale no tak.
Požádal ji o ruku, i když věděl, že to nepřijme.
To je víc než jen vlezlý. Je to spíš posedlost.
Na druhou stranu,
může to znamenat, že Čong-in tolik miluje.
Jestli to je láska,
tak by se být zakoukaný mělo počítat jako chození.
To bys už chodil asi s 15 holkama.
Jo.
Už jsem měla oběd.
Můžu se najíst doma. Máš hodně napilno?
Proč se ptáš, když už jsem tady?
Co se děje? Potřebuješ něco?
No...
Je to o tom tvém klukovi.
Tvůj táta ho chce poznat.
Proč?
Taky mě to překvapilo.
Říkal, že chce respektovat tvůj názor.
On...
slyšel něco od Gi-seoka?
Ne, nevypadalo to tak.
Slyšel o čem?
Seo-in a Čae-in
mi řekly, abych se psychicky připravila.
Tak povídej.
Co je to? Proč mě tak děsíš?
Ať je to cokoli, jsem na to připravená. Jen mi to řekni.
Vlastně...
On...
On má syna.
Kdo?
Můj kluk.
Mami.
Omlouvám se.
Mami.
Vidíš,
Čong-in.
- Tohle je... - Snažila jsem se nezamilovat.
I já...
si myslela, že to je špatné,
ale...
mám ho tak ráda.
Mám ho hrozně ráda, mami.
Omlouvám se.
No...
Tohle není o tom, aby ses omlouvala.
Bože, tohle je...
Ani nevím, co na to říct.
Nemůžu bez něj být, mami.
Nemůžu bez něj žít.
Božínku.
Omlouvám se.
Omlouvám se, mami.
Ale...
pomoz mi, prosím.
Bože, Čong-in...
Co budeme dělat?
Mami...
Bože...
Čong-in.
Co s tou situací uděláme?
Omlouvám se.
Měla by ses vrátit do práce.
Zavolám ti.
Mami, počkej.
Mám na tebe prosbu.
Proč pořád pláčeš?
Chci, aby ses s Či-hem setkala.
Je to dobrý člověk.
Určitě je.
Musela ses do něj zamilovat, protože je dobrý člověk.
Ale...
proč bych ho měla potkat?
Napadlo tě...
Hye-čong.
Proč mi říkáš tak hezky?
Musím si odběhnout.
Proč? Stalo se něco Eun-u?
Ne.
Nechci si dávat za vinu, kdyby tvůj vztah selhal.
Bude to rychlé.
Nemusíš se vracet.
Ale buď tu zítra jako první.
Jestli chceš kafe, vezmi si.
- Díky. - Není zač.
Ty nechceš kafe?
Ne, díky. Musím dodělat rychle jednu zprávu.
No, vlastně...
Ví Či-ho, že jsem přišel k němu domů?
Ano, řekl jsem mu, žes s ním chtěl o něčem mluvit.
Potřeboval jsem s ním mluvit.
Ano, to jsem mu řekl.
- Jo, to jsi řekl. - Ano.
- Nemáš dodělávat tu zprávu? - Jasně.
Sakra.
Do háje.
Do prčic.
Sakra.
Ježíš...
- Odkud jdete? - Musel jsem za správcem.
Mimochodem...
Omlouvám se za minulý víkend.
Museli jsme někam se ženou,
tak jsem se nemohl schůzky zúčastnit.
Opravdu? Říkal jsem si, proč jste nepřišel.
Pokud se to stane znova, dám vám vědět předem.
- Dobře. - Mějte se hezky.
ŘEDITEL I TAE-HAK
Ano, pane.
Jen vám volám, jestli byste nezašel na večeři,
když jste nemohl přijít o víkendu.
Omlouvám se. Dnes večer už něco mám.
Vážně? Tak co večeře zítra?
Ne, to je v pořádku. Je to moje chyba, že jsem se nemohl zúčastnit.
- Jen bych se cítil hůř. - Prosím vás.
No dobrá. Domluvíme se tedy jindy.
Jistě.
- Nebudu vás zdržovat. - Dobře.
Copak jsem trouba?
- Dobrý den. - Dobrý den.
Co vás sem přivádí?
Přišel jsem za Čong-in. Nemůžu ji zastihnout.
Opravdu? Vydržte chvilku.
Co teď dělá?
Ahoj, Ha-rin. Je Čong-in v kanceláři?
Ne, není. Mimochodem, nestalo se Čong-in něco?
Proč se ptáš?
Předtím plakala.
Kde je teď?
- V promítací místnosti. - Na B1.
- Aha. Díky. Zatím nashle. - Nashle.
Kdo je to?
To je ten její?
- Kdo jiný? - Aha.
Hele, co je s Čong-in?
Kdo ví?
Já bych se smála od ucha k uchu, mít takového kluka.
Co tady děláš?
Rozplakala jsem se, když jsem mluvila s mámou.
Nemusel jsi sem chodit z práce.
Hye-čong mě bude pomlouvat.
Pustila mě. Nechce, abych jí vyčítal, kdyby nám to nevyšlo.
Někdy je fajn brečet.
Můžu tě vidět i takhle pozdě.
Musíš být silnější.
Nebrečím, že by mi vyhubovala.
Já jen...
Z nějakého důvodu...
Proč nemůžu brečet?
Ano, můžeš. Ale víš,
nechci, abys brečela sama,
hlavně když tu nejsem.
Ale jsi tu teď.
Dobře, breč. Jak chceš.
Moje máma...
odešla bez odpovědi.
Vždycky ti říkám,
že všechno bude dobré
a že nemusíme spěchat...
protože je tu ta víra, kterou máme jen my dva.
Ti „my“, o kterých pořád mluvíš?
Ano, my.
A kde vlastně jsme?
Kde se lidé tajně líbají.
A co ještě?
Jeho rodiče mají čistírnu. Víc nevím.
A co ty?
Není už potřeba nic tajit.
Já nic netajím.
Jen jsme se pozdravili. To je vše.
Vypadal jako milý kluk. A taky slušný.
Nemůžu tomu uvěřit.
Nečekala jsem, že někdy budu v takové situaci.
A co Seo-in?
Má pravdu.
Co budeš dělat, mami?
Netuším.
Nemůžu ti pomoct vyřešit tvou situaci.
A s Čong-in jsem ještě bezradnější.
Mami, Čong-in ti chce ukázat, že se nemusíš bát.
Chce, abys věděla, že chodí se slušným klukem
a že nemusíš pořád takhle vzdychat.
Nikdy jsem u ní takový pohled nezažila.
Asi přemýšlí, že by si ho vzala.
Už?
Měla by ses s ním setkat.
Určitě nechceš ničeho litovat.
Řeklas, že budeš po zbytek života litovat, že jsi mě dostatečně
neodrazovala od svatby s ním.
Tak nebuď taková k Čong-in.
Mami, ty jsi proti tomu?
Nevím, kdo to je, ale má velké problémy.
I jen facka tě může dostat do potíží.
I když to je sex mezi manželi, může to být stíháno,
když v tom hrají roli výhrůžky nebo nátlak.
Naší právnické firmy se hodně ptají na znásilnění v manželství.
Ale jsou to manželé.
Takhle to nefunguje.
Právně vzato je to porušení práva na sebeurčení.
Mimochodem, kdo je to?
Kamarád se mě ptal pro známého.
Zní to, že to není moc fajn člověk.
Nesbližuj se s ním.
Zahrajeme si ještě jednou a půjdeme na drink.
- Jasně. - Dobře.
Hele, pak...
Když to je napadení, přijde i o svá rodičovská práva?
Při zneužívání dítěte...
Jen tak náhodou, nemluvíš teď o sobě?
Bože, o čem to mluvíš? Jistě, že ne.
- Že? - Ano.
Pořád se ptáš, tak mě to zajímalo.
I kdybys to byl ty, nechtěj mě jako svého právníka.
Rozhodně ten případ nevyhraje. Prohraje.
- Rychle si zavolám. - Dobře.
Co si objednáme?
Na co máš chuť?
Ty jíš víc, tak je to na tobě.
Tak já objednám hodně.
Podíváme se...
Zaparkuju tady. Jdi nahoru první.
Stačí ti to jako důkaz?
Jak jsem řekl.
Nejsem ty.
Tohle snesu.
Můžeš s Čong-in znova chodit...
až se rozejdeme.
Hele.
Říkám ti to proto,
že to je pro tebe realistické a nejmíň zoufalé.
Za chvíli otevře okno.
Myslíš, že se bojím?
Já ano.
Bojím se, že zjistí pravdu
o muži, se kterým kdysi chodila.
Přestaň se chovat tak povýšeně
a řekni Čong-in, ať jde dolů.
Zkus si ji vzít, jestli to dokážeš.
To je výzva?
Nejdřív prokaž úctu a pak až mluv.
Dobře, fajn. Dělej si, co chceš. Nechám tě.
Můžeš se sejít s mou rodinou, mými přáteli a okolím.
Zavolej mi kdykoli, kdekoli.
Pozvi mě někam a navštiv mě.
Snesu cokoli.
Co to děláš?
Tak mě klidně otravuj dál.
Asi platím za to, že jsem ti ublížila,
takže dokud neskončíš,
nebudu tě nijak nenávidět.
Dělej, co chceš, dokud tě to neomrzí.
- Jdi dovnitř, Čong-in. - Ale Či-ha nech být.
Když nenecháš, udělám vše, abych tě zastavila.
Je mi jedno, za kým budu muset.
Trvalo ti půl dne ty dveře otevřít.
Co ti to tak sakra trvalo?
- Dlouho jsme se neviděli. - Jo, ahoj.
Promluvíme si později.
Seo-in, pojď za mnou.
Promluvíme si tady.
Tys fakt požádala Čae-in, aby tu zůstala?
Nebuď naivní.
Věděls, že to přijde.
Říkal jsem, že rozvod nebude.
Jestli nemáš nic jiného, odejdi.
Vzdát se otcovství?
Říkáš mi, abych přestal být člověkem.
Ukázal ses jako zvíře, když jsi mě kopal.
To je minulost a už jsem se omluvil.
A tím je to pryč?
Zavolej svého právníka.
A co řekneš našemu dítěti?
Že neexistuju?
Proč, když jsi živý a zdravý?
Řeknu, že jsi ve vězení.
Čae-in, to nic není.
Co to bylo? Chtěls ji praštit?
Mlátil tě?
- Čae-in... - Seo-in!
No tak. Promluvíme si venku.
Kdo si myslíš, že seš?
Kdo, že biješ mou sestru?
- Čae-in... - Kdo, že ji mlátíš?
Kdo kurva seš?
- Čae-in, to stačí... - Pusť mě.
Prašť mě taky. No tak.
- Čae-in, no tak. - Proč mě nebiješ?
Prašť mě!
Ty parchante!
Půjdeš se mnou. Hned!
Čae-in...
- Prosím, dost. - Pusť mě. Jdi mi z cesty!
Zabiju ho.
Vrať se sem!
Pusť mě!
Děláš si ze mě srandu?
Děláš, jako by tvůj život byl skvělý,
a přitom se děje tohle?
Podívej se na sebe!
Omlouvám se, Čae-in.
Seo-in...
Myslel jsem, že mě nechceš vidět, protože se zlobíš.
Přišel ses zase hádat?
Kdyby jo, vyslechneš mě?
Bojíš se, že zase začnu s hudbou?
Zapomeň na hudební kariéru.
Bojím se, že uděláš něco horšího.
Těchhle pár fotek ukazuje příběh.
To nic není.
Chodil se mnou na vysokou.
Takže ho znáš?
Je o pár let mladší než já.
Seznámil jsem je a jsou teď přátelé.
Nic víc to není.
Ty jsi ale chápavý kamarád.
Jakou práci dáš otci Čong-in, až půjde do důchodu?
Sežeň mu dobrou, když už.
Proč? Nezvládneš si tu holku získat sám?
Komu záleží na mizerné nabídce, když ti to pomůže k cíli?
Na to jsi expert, ne?
Uznal jsi to po tom, cos ji poznal.
Jasně.
No, není to lehká kořist.
Jsem ochotný zajít tak daleko, protože jde o ni.
Abys věděl, nezaostávám za ostatními muži.
Proto ji nemůžu nechat jít.
Nemůže ze mě být ubohá nicka.
Myslíš, že jsem žil mizernej život?
Nesnášels, že jsem po mámě, že?
No, odteď budu žít jako ty.
Dej jejímu tátovi dobré místo,
já se postarám o zbytek.
Nerozcházej se s Či-hem.
Užij si dlouhý a šťastný život s mužem, kterého miluješ.
Měl bys jít nejdřív na oběd.
Moje hodiny jsou odpoledne, takže mám čas.
Doufám, že tentokrát projdeš.
Třeba to namotivuje Je-seul.
Přemýšlím, že bych taky šla ke zkoušce.
No, hodně štěstí.
Jasně, měli bychom...
Nejsem tu pro doplňky.
Pýcha je luxus, který si nemůžeš dovolit.
- Tak my půjdeme. - Dobrou chuť.
Jasně.
Vážně, přišel jsem si promluvit.
Tak mluv. Co to bylo s tím, abych utekl?
To byl jen vtip.
Protože Čae-in vám dvěma opravdu fandí.
Neznělo to tak. Řekni jí, že to zvážím.
Jasně. Utéct? Ty?
Na to jsi moc slušný.
Zkusím bejt špatnej kluk.
ORGANIZAČNÍ DIAGRAM NADACE SUJONG
VÝKONNÝ ŘEDITEL KWON JONG-GUK
Tak. Opři se.
- Je to pohodlné? - Ano.
- Bav se s tatínkem. - A slečnou I.
Co? Ano. Jistě.
Nedávej mu nic moc studeného.
Máte tam čaj z ječmene.
Nejedu s ním poprvé, tak co ten povyk?
Asi chce jet s vámi.
Eun-u, pojedeme.
Vrátíme se včas.
Kdyby byl mrzutý, vraťte se a...
Tímhle tempem tu bude do zítra. Už jeďte.
- Pojedeme. - Ahoj.
Bav se, Eun-u.
- Eun-u! - Bavte se.
- Šťastnou cestu. - Jasně.
- Opatrně. - Ano.
Možná jsme mu měli říct, ať jede bez Eun-u.
To ona chtěla, aby Eun-u jel.
To jen tak říká.
Co když jí bude vadit, že tam je?
Slova se stávají skutečností, když je opakuješ, tak nebuď negativní.
Ahoj, Eun-u!
Jé, tys nezapomněl. Díky.
Ani mě nepozdravíš?
Ahoj.
Zlobíš se kvůli něčemu?
Jistě, že ne. Zapni si pás.
Eun-u, vypadá to, že táta je bezdůvodně mrzutý.
To je hloupý.
Spaluješ mě pohledem.
„Spaluješ mě pohledem.“
Jsem z dneška nervózní.
Na svatby se jezdí trochu pozdě.
Už jsem venku.
Dobře, brzy se uvidíme.
Raz, dva, tři!
Eun-u!
Dobře. Eun-u, počkej na nás.
Eun-u.
Tak jo, dobře.
Pojďme.
Dobrá práce.
Myslíš, že si Eun-u dnešek zapamatuje?
Určitě. Jsem si jistý.
Eun-u.
Podívej.
Vyměň tu fotku u postele za tuhle.
První pokus nevyšel.
- Tati. - Ano?
Slečna I se ptala, jestli bych ji chtěl
jako svoji mámu.
Takže...
- cos odpověděl? - „Ano.“
Dobrá práce. To je dobrá odpověď.
Zůstal bys tu chvilku?
Nemám velkou sebedůvěru.
Nestydím se být jednou odmítnutá.
Čong-in.
Vím, že jsem celkem protivná...
a házím sebou v posteli.
Co ještě?
Ty...
opravdu...
budeš s námi?
Ano.
Těším se, až budu mít šediny.
Jen abys věděl, budu drsná žena.
To už dávno vím.
Dveře se otevírají.
První patro.
Výtah jede nahoru.
Teď už bys mu měl zavolat.
Řekl, že se vrátí po večeři.
Tak proč mu to tak trvá?
Eun-u je se svým tátou, proč se tak strachuješ?
No, je s nimi i ona.
Je hezké, že tráví čas s Eun-u.
Vezme si ho?
Jestli ano,
budu v sedmém nebi.
Ani ji neznáš.
Zajímalo by mě, jestli sem přijde.
Možná ji pozvu dál.
Nebude to moc nečekané?
Jsi taky zvědavý, co?
Jistě, že jsem.
Nikdy si nebyl s nikým tak blízký.
Proto o něj mám strach.
Co když jí dá své srdce a ona mu ho zase zlomí?
Jak bychom mu pomohli?
Tentokrát by to ovlivnilo i Eun-u.
Víš, proč jsem byla ráno nervózní?
Kvůli tomuhle.
Ty o tomhle nic nevíš?
Jistě, že ne. Jak bych mohla?
Sakra.
Udělám to.
- Ať sem hned přijde. - Jistě.
A ať se kouká ukázat!
Nenabídla jsem, že tě vystřídám, kvůli Eun-u.
Copak můžu být unavený? Dneska asi nebudu spát.
To já nebudu spát.
Moje první nabídka nevyšla, pamatuješ?
Říkal jsem ti, že to už chápu.
To je fuk. Nebýt Eun-u, byla bych pořád sama.
Jsem na tebe pyšný, synu.
- Ano? - Tvůj táta na to přišel.
Měla bys utéct.
Když ne Gi-seok, kdo by to mohl udělat?
Gi-seokův otec.
Potřebuju mluvit s tvým otcem. Bude lepší, když tam budeš, tak přijď.
Vzala jsem si ho bez významu.
- Měla jsem ho vrátit dřív. - Co je na něm tak skvělé?
Nepotřebuju nic víc. Jen se mi vrať.
- Přiveď ho domů. - Ne.
Ale řeklas, že si ho vezmeš.
Vím, že ho plánuješ
ponížit a odehnat.
Nemusíš s Gi-seokem chodit.
Vzdám se práce v nadaci, až půjdu do důchodu.
Nemůžu se ho vzdát.
Prosím, řekni Seo-in, aby kvůli mě přesvědčila Čong-in.
Bude to za to stát. Myslím to upřímně.
Vím, že o tom nemluvím, ale taky mám strach.
Někdy jsem úplně vyděšený.
Bojím se, že si přijde pro Eun-u.
Ju-mi je vdaná.